„Čekal jsem mnohem větší národní sebevědomí od Čechů. Jsou špičky v těžkém průmyslu i biologii, ale po příjezdu jsem pořád slýchal: ‚Proč sem? Jsi blázen?‘ To mě překvapuje,“ říká Kiran, který do Česka přijel před 17 lety jako doktorand.
Jediné, co tehdy o Češích slyšel, bylo, že jsou xenofobní. „Za těch 17 let jsem to zažil jen jednou nebo dvakrát. Podle mě je tady málo rasistů, jsou jen hodně slyšet,“ vysvětluje.
Ožehavým tématem byla česká kuchyně. Kiran popisoval, jak zažil zabíjačku a ještě tři dny se z toho vzpamatovával. „Ale bylo to úžasné, jak se celý vepř do posledního kousku zužitkuje.” Podle Daniela ze Spojených států jsou Češi v jídle disciplinovaní. „Nají se a pak až do dalšího jídla nejí. Američani jedí pořád – při řízení, při práci, zkrátka pořád.”
Katia z Ruska zase vyzdvihla milou a přátelskou povahu Čechů: „Byla jsem tu v deseti letech, utkvělo mi v paměti, jak jsou tady lidi usměvaví. Tak jsem se sem těšila i teď,“ vzpomíná. „Na druhou stranu ale neumí přijmout kritiku,” říká a Dan s Kiranem souhlasně přikyvují.
Všichni tři se shodli taky na tom, že Češi nemají smysl pro spolupráci. „Svět vtipkuje o Američanech, že jsou hloupí. Ano, jsou. Nevědí, kde leží Německo. To proto, že se ve školách více než fakta učí právě takové schopnosti, jako je spolupráce,“ říká Daniel.
Odpolední beseda s prof. Ninou Pavelčíkovou na téma „Kde se vzali Romové“ objasnila jejich původ, kulturu i způsob myšlení. „Romové byli pracovití, teprve Evropa je naučila natahovat ruku. Nebyli nikdy nečistotní, to my jsme je nastěhovali do maringotek na staveništích. Co se týče kradení, podle mě je to taková forma odporu nebo pomsty. Něco ve smyslu ‚My jsme chytřejší. Vy nevíte co s námi.‘ V jejich očích si to zasloužíme. Po celou dobu je někdo vyháněl a pronásledoval, není divu, že jsou vůči nám zatrpklí,“ uvádí Nina Pavelčíková, jejíž romský seminář na Ostravské univerzitě se těší obrovskému zájmu.
„Všichni mají jen špatné zkušenosti s Romy. Ale vyhledáváte vlastně jiné? Mluvili jste někdy s Romem? Říká se tomu etnická slepota,“ vysvětlila moderátorka diskuze Kateřina Janků na závěr.
Obrovský úspěch všech našich přednášek na Colours of Ostrava, nadšení lidí a kvanta dotazů, kvůli kterým jsme museli debaty prodlužovat, to vše nás motivovalo do dalších let. Budeme doufat, že příští rok se nám opět podaří vybrat ta správná témata a správné lidi, abychom zase naplnili sál kompresorovny!
Rozhodně se budeme těšit. Fotky z našich přednášek na diskusní scéně Reflexu najdete na Facebooku v albu Ostravská na Colours.
Foto: Tereza Gerthnerová
- Eva Tenzin, moderátorka diskuze, si k tomuto tématu přizvala Rusku, Inda a Američana.
- Katia z Ruska je nadšená otevřeností a usměvavostí Čechů.
- První české slovo, které se Kiran z Indie naučil, bylo vidlička. Teď mluví česky plynule, bez výrazného cizíko přízvuku.
- Nejdříve jsou Češi tiší a rezervovaní, ale stačí deset minut nebo jedno pivo. Tak nás vidí Daniel ze spojených států.
- Profesorka Nina Pavelčíková doporučila několik knih s romskou tematikou.
- Dotazů z publika bylo pokaždé požehnaně!